Forsigtig, drenge. Liget her trækker stadig vejret.
Prøv at få mig derhen i ét stykke.
- Dav, professor. - Dav, Frida.
Diego Rivera er tilbage i auditoriet ... med en nøgen kvinde.
Hvorfor er den luder her stadig?
Sig mig det. Sig mig det, elskede.
Skal du have hende efter frokost, eller har du allerede kneppet hende?
- Lupe, hold nu op. - Tror du, jeg er idiot?
- Jeg kan ikke arbejde sådan her. - Jo, du kan. Din mad og din tøjte.
- Så kan du male dine vægmalerier. - Forsvind!
Kom ikke hjem og belær mig om kunstneren og folket og revolutionen!
Du tænker kun på dig selv, din lort!
Der røg den frokost.
Men jeg kunne måske godt spise dig.
Jeg har spist kvindekød før.
Indpakket i tortillaer.
Det smager som det møreste unge ... svin.
Pas på, Diego, Lupe kommer tilbage!
Skide rødder! Kom an, små anarkister!
Tænd en til af jeres kinesere, hvis I tør!
Jeg sørger bare for, at du er tro, tyksak.
Tyksak? Synes du måske, jeg er tyk?
Frida, vi har fundet det smukkeste stof til min brudekjole.
- Fantastisk. - Det kostede en formue.
- Mor? - Ja?
- Er de her modne? - Det burde de være. De her er fine.
De her skal have en dag eller to.
- Måske bliver du også gift en dag. - Man har jo lov at håbe.
Der er frokost lige om lidt. Hent kunstneren.
Jeg er vild med det her. Det er smukt.
Jeg kan også godt lide det.
De har travlt med brylluppet. Christina er så spændt på sin kjole.
Man skal være spændt, når man gifter sig.
Ja ... hvis det er det, man vil.
Hvad vil du da?
Det ved jeg ikke. Jeg tror bare ikke, alle behøver gifte sig.
Man skal have en god grund. Ligesom med alt andet.
- Hvad er vigtigst i et ægteskab? - En kort hukommelse.
- Hvorfor giftede du dig, papa? - Det kan jeg ikke huske.
Så jeg kunne få dig.
- Koncentrer jer. - Vent, hvor er Frida?
Adriana, bed din søster skynde sig.
Jeg har altid ønsket mig en søn.
Matilde, kig på kameraet, og ...
Vi kommer for sent til bussen.
Hvad koster 'calaca'en'?
Kom nu, Frida.
Bussen!
- Vi tager den næste. - Nej, nej, kom!
Pas på!
Jeg synes bare ikke, han er fuldstændig apolitisk.
Du har læst det, efter du læste Marx. Du læser det i forkert rækkefølge.
Pjat. Hvorfor skulle rækkefølgen betyde noget?
Fordi hvis man har læst Marx, virker Hegel selvfølgelig politisk.
Ideen om historien som dialektisk foregriber Marx, men ...
Er det guld? Ægte guld?
Til loftet i operahuset.
Flyt dig!
Flyt dig, din idiot!
Rygsøjlen, kravebenet og to ribben er brækket.
Hoften er brækket tre steder.
Metalstangen gik ind gennem kroppen og ud gennem skeden.
Højre ben er brækket 11 steder, og foden er knust.
- Kommer hun til at gå igen? - Først må vi sikre, hun overlever.
- Er Alex i live? - Frida!
- Klarede han den? - Han fik kun nogle skrammer.
Han var her i går, men du sov.
Og mor?
Det var for meget for dem, Friducha. De er derhjemme.
- Hvor længe har jeg været her? - Tre uger.
Vi er der næsten.
Forsigtig.
- Vi har ingen penge. - Jeg sælger noget af mit udstyr.
- For en nyttesløs operation? - Nej. Måske nytter det denne gang.
- Hvordan vil du så tjene penge? - Jeg vil male portrætter igen.
Erkend det, Guillermo. Hun kommer aldrig til at gå igen.
Gå bare ind, Alex, du er ventet.
Hej, grimme.
De er smukke.
- Hvordan har du det? - Som om jeg var blevet kørt over.
Kom, dit fæ, og sæt dig her hos mig.
- Det er min eneste gode vinkel nu. - Nej, det er ej.
Jeg kan godt lide dig sådan her. Så er det lettere at følge med dig.
Spengler, fordi du er vild med ham.
Schopenhauer, fordi det er godt for dig.
Åh, Alex.
Du ved, jeg elsker dig.
Jeg har savnet dig så meget.
Jeg fortalte lægen, at gelænderet havde taget min mødom.
Han troede sikkert på dig.
Når jeg får gipsen af, -
- vil jeg vise dig nogle ting, jeg stadig husker.
Hvad er der?
Min onkel og tante tager til Europa, og ... de har inviteret mig med.
Det er da herligt. Hvornår rejser I?
Snart.
I næste uge.
- Hvor længe skal I være væk? - De skal være væk i to måneder.
Bagefter bliver jeg måske på Sorbonne.
Jeg bliver der.
- Har jeg sagt, jeg kommer til at gå? - Ja.
- Tror du på det? - Selvfølgelig.
Det har du bare at gøre ... for du kommer ikke til at se det.
- Hør nu, Friducha ... - Gå, før sommerfuglen er færdig.
Hvordan har du det?
Hvordan jeg har det?
Jeg kan slet ikke huske, hvordan det var før smerten.
- Er det ikke frygteligt? - Dr. Farill kommer på mandag.
Han har en rygspecialist med, dr. Cervantes.
Jeg føler mig som en rig pige med en ny bejler hver uge.
Men alle mine bejlere er læger.
Og jeg er ikke rig, papa.
Hvorfor spørger du mig aldrig mere om mine planer?
Du plejede altid at sige: ''Fortæl mig om dine planer, Frida.''
Hvad er dine planer, Frida?
Lige nu er jeg en byrde.
Men jeg håber at blive en selverhvervende krøbling en dag.
Bagefter ved jeg ikke ...
Du er ikke nogen byrde, min elskling.
Se her.
Vi har noget til dig. Matilde!
Der er jo ikke mere plads på gipsen, så ...
- Du ligner en filmstjerne. - Lad mig se.
- Det er for dyrt. - Jeg har en overraskelse til jer.
Forsigtig.
Bare rolig. Det er i orden.
- Jeg skal bruge okker. Er den klar? - Næsten.
- Nej, nu. Jeg skal bruge den nu. - Okay.
Señor Rivera!
- Diego! - Hvem er du? Hvad vil du?
Jeg har noget vigtigt at drøfte med dig.
- Jeg arbejder. - Så venter jeg.
Jeg har ikke tid til at snakke med skolepiger.
Jeg er ikke nogen skolepige, tyksak.
Godt, så kom herop.
Nej, du skal komme ned.
Hvad så?
Jeg kom ikke for sjov eller for at flirte.
Jeg har malet nogle billeder, jeg vil have dig til at bedømme, helt ærligt.
- Det er dig fra auditoriet. - Det har ikke noget at gøre med nu.
- Jeg vil bare have din mening. - Den kan du da være ligeglad med.
Rigtige malere maler, fordi de ikke kan andet. Til de dør.
Jeg er nødt til at tjene penge. Det handler ikke om forfængelighed.
Hvis jeg ikke er god nok, må jeg hjælpe mine forældre på anden vis.
Stil det bedste her.
Gå hjem og mal et til. Hvis det her er godt, kommer jeg og ser det andet.
Orozco er en sand kunstner.
Siquieros kunne være stor, hvis han fik hovedet ud af røven og så sig om.
Kammerat Rivera.
Sikken dejlig overraskelse.
Hvad, hvis jeg sagde, at staffelimaleri som dit er færdigt, -
- at det ryger på møddingen med de andre elitære borgerlige sysler?
Så ville jeg sige: ''Drop propagandaen.''
Det er rigtig godt.
- Du har virkelig talent. - Jeg fisker ikke efter komplimenter.
- Jeg vil have seriøs kritik. - Jeg er helt oprigtig.
Det er meget originale malerier. Ingen af de sædvanlige tricks.
- Det er jo ikke specifikt. - Du må stole på en sand kompliment.
Nogle folk har advaret mig mod at stole på dig.
De siger, at hvis en pige beder om din mening, og hun ikke er grim, -
- så skamroser du hende.
Vær nu helt ærlig. Synes du, jeg skal blive ved med at male?
Ja.
Du vil kunne lide Tina. Hun er en fremragende fotograf.
- Kender du Alvarez Bravo? - Kun hans arbejde. Det er godt.
Han vil sikkert fotografere dig.
- Uden tøj på. - Selvfølgelig.
De venstreorienterede er farlige, men de holder de bedste fester.
- Endelig! Uhyret! - Tina ...
- Frida Kahlo. En vidunderlig maler. - Det ville hun gerne være.
Nu ikke genert. Ingen synes godt om deres egne ting, undtagen Diego.
Han er helt sikker. Find Siquieros. Han har bagtalt dig.
Kom med mig.
I skal møde Frida Kahlo.
Hun kom sammen med Diego, endnu en køn pige.
Hun er dygtig, ikke?
Julio Mella, cubaneren. Tina tog det sidste billede af ham.
Hun var sammen med ham, da de skød ham.
- De er som ler i hans hænder. - Det må være hans krop.
Nej, det er måden, han ser på en på -
- og finder skønhed i alle ens skavanker. Det er uimodståeligt.
Man skulle ikke tro det, men han har haft halvdelen af kvinderne her.
- Undskyld. Kom du her med ham? - Vi er bare venner.
- Frida Kahlo. Jeg er maler. - En maler. Det er klart.
Lupe Marín. Jeg er hans kone. Jeg var hans kone.
Held og lykke.
Svin ham bare til, Diego.
Men imens vi har talt om socialisme til fester i ti år, -
- har Stalin fået det til at virke. Han har opnået det.
Opnået hvad? Det eneste, han har gjort, er at smide tænkerne ud.
- Han smed da kun dig ud. - Nej, ikke kun mig.
Nej, også Trotskij, der leger martyr, selv om landet vendte ham ryggen.
Han måtte løbe for livet. Stalin ville se ham død.
Det er hans udgave af socialismen: Slå alle, der er uenige, ihjel.
- Nogle må jo dø i en revolution. - Jeg foretrækker evolution.
Uddan de fattige, mobiliser arbejderne, stig op som tidevandet.
Men du vil slå de fattige ihjel for at redde dem.
Der talte en kommunist, der tjener på at male for regeringen og de rige.
- De rige har god smag. - De rige har ikke god smag.
De betaler folk for at have god smag for sig.
De hyrer ikke dig, fordi du er god, du dulmer bare deres skyldfølelse.
De bruger dig, Diego, men du er for forfængelig til at se det.
Basta. Den, der tager den største slurk, må danse med mig.
Bravo.
Jeg vil hellere have en klog fjende end en dum ven.
Skal vi?
Et forenet folk kan aldrig besejres!
- Og flere kvinder. - Det sørger jeg for næste gang.
Frøken Kahlo? Måske er du nødt til at holde mig oprejst.
Ettore er flink, men han skal være mere forsigtig.
Hvad er det her? Dit atelier?
Som partileder kan man sørge for, at drikkeriet foregår tæt ved ens hjem.
Og nu da du officielt er kammerat, må du gerne se det.
Hør lige. Hvis du tror, jeg vil gå i seng med dig, tager du fejl.
Mig? Jeg malede og jagede skørter i fred, da du dukkede op.
Sex er ligesom at pisse, folk tager det alt for alvorligt.
I Rusland kneppede folk som kaniner.
- Det her er ikke Rusland. - Nej, gudskelov.
Jeg har et forslag.
Vi går ikke i seng med hinanden.
Lad os sværge højtideligt, her og nu, at vi kun skal være venner.
Fint.
Kammerater, kolleger og venner for altid.
Har du arrangeret det?
Det kostede mig en formue.
Jeg har et ar.
Lad mig se det.
Du er perfekt.
Perfekt.
Jeg har altid ønsket mig en mand med meloner, der er større end mine.
Ved du, hvad jeg er vild med? Piger med nosser!
De her er gode. Jeg er vild med dem.
Du kunne nok male bedre, da du var 12.
Sludder. Sådan kunne jeg aldrig male.
Det kunne jeg ikke. Jeg mener det.
Jeg maler, hvad jeg ser.
Verden udenfor.
Men du ...
Du maler herfra. Det er vidunderligt.
Jeg forstår godt, du har så stor succes hos kvinderne.
Vi er nødt til at gifte os.
Hvad?
Forstår du ...
Jeg tror, vi blev skabt til hinanden.
- Så vi burde gifte os. - Du tror jo ikke på ægteskabet.
Jo da. Jeg har haft to koner.
Netop. Du kan ikke være en kvinde tro.
Tro, jo.
Trofast, nej.
Jeg er ude af stand til at holde mig fra utroskab. Det siger lægen også.
Sikken bekvem diagnose.
Er troskab så vigtigt for dig?
Loyalitet er vigtigt for mig.
- Kan du være loyal? - Over for dig?
- Altid. - Godt, for jeg elsker dig, tyksak.
Friducha.
Så siger jeg ja.
Du er vel nok en smuk brud.
- Du rører mig ikke. - Tror du, jeg vil slå dig?
Han er skilt to gange og har Gud ved hvor mange børn.
- Og han er ateist, Guillermo. - Undskyld, at jeg minder dig om det.
Men jeg er tysk jøde, og du giftede dig med mig.
Ja. Han er også kommunist.
En gavmild en, der betaler vores hus ud.
Det er som et giftermål mellem en elefant og en due.
Din tå.
Det er længe siden.
- Jeg vil ikke tale med dig. - Gå ud i bilen.
Jeg beder dig.
- Christina! - Gå væk!
- Jeg giver dem seks måneder. - Seks? Jeg giver dem to.
Jeg tror ikke på ægteskabet. Det gør jeg virkelig ikke.
I værste fald er det en fjendtlig politisk handling.
For at småtskårne mænd kan holde kvinderne i hjemmet, ude af syne, -
- indhyllet i traditionens klædedragt og i konservativt, religiøst sludder.
I bedste fald er det en vildfarelse. To, der elsker hinanden dybt, -
- og som ikke ved, hvor dybt ulykkelige de vil gøre hinanden.
Men, når to mennesker ved det, -
- og de beslutter sig, med vidt åbne øjne, for at blive gift alligevel, -
- så synes jeg hverken, det er konservativt eller vildfarent.
Så synes jeg, det er radikalt og modigt og meget romantisk.
Skål for Diego og Frida.
Du er sindssyg. Ved du det? Du er sindssyg.
Din skiderik.
Du forlod de her ben.
Du forlod de her ben, Diego.
Ville du opgive disse skønheder for de to tændstikker? Det træben? Se!
Leve revolutionen.
Min mor tog fejl af dig. Du er ikke nogen elefant.
Elefanter er stærke og modige og forsvarer deres mager.
- Du er en tudse. Du ligner også en. - Og du ligner en hund.
Due, due. Sagde jeg hund? Jeg mener due.
Du er min lille 'paloma'.
- Hvad vil folk dog sige om os to? - At vi passer perfekt sammen.
- Tak. - For hvad?
Fordi du gør en fed, gammel, skør kommunist lykkelig.
Sæt dig. Spis.
Elskede!
Lækkert, ikke?
- Sikken vidunderlig 'mole'! - Det er Lupes særlige opskrift.
- Du behersker den. - Jeg kan da ikke lave mad.
- Hun kom ned med det. - Kom hun ned med det?
Hun bor ovenpå med børnene, indtil hun finder noget andet.
Jeg er ikke bare på gennemrejse. Jeg bliver!
- Var det det, du ville sige? - Jeg bliver.
Så hold dig ude af mit køkken.
- Kan du lide min 'mole'? - Den går an.
Han lever for den. Så du må hellere lære at lave den.
Jeg var rasende. Han kom ikke hjem i tre dage!
Ræk mig korianderen.
Så tog jeg to af hans aztekerfigurer, dem, han elsker.
Så smadrede jeg dem ned i en oksekødsbouillon -
- og sagde, det var aztekersuppe.
- 'Medea'! Spiste han det? - Ja.
- Kunne han lide det? - Mon ikke.
lndtil han fandt ud af det. Så blev han syg. Og rasende.
Jeg fik det ikke bedre, og han holdt ikke op med at være mig utro.
Men hvad fanden!
Ruth, ud med dig.
Kom så. Kom her.
Marie! Kom så.
lnd og have en lur.
Jeg var meget fuld forleden.
Jeg ved det godt. Det gør ikke noget.
Hør, pigebarn, Diego har aldrig tilhørt nogen.
Han tilhører kun sig selv, og det er derfor, han er så attråværdig.
Han er den bedste ven og den værste ægtemand.
Diego bliver aldrig nogens mand.
Vi får se.
Det er slut, når han får en opgave udenbys og ikke sender bud efter dig.
- Señora Rivera? - Ja?
Hvad synes du?
- Hendes patter mangler ... tyngde. - Årh, hold op.
Spis din 'pozole', mens den er varm.
Det ligner ikke dig at komme for sent til frokost.
Jeg måtte forklare ministeren, at det mexicanske folks historie -
- er et passende motiv i Nationalpalæet.
Igen?
Enten er det mine synspunkter eller også forsinkelsen, de klager over.
En ren farce.
Skiderik!
- Hende modellen, hva'? - Ja.
Det var bare et knald. Jeg har lagt mere følelse i et håndtryk.
Jeg får det straks bedre.
- Var hun i det mindste god? - Ikke særlig.
Synd. Hun havde ellers en god røv.
Tag et langt bad, når du kommer hjem. Vi skal ud i aften.
Mere tequila!
Rivera!
Ja, dig.
Ved du, hvad jeg synes om dig og dine stinkende vægmalerier?
Skrid med dig.
Den her bar er for arbejdere, ikke for regeringens ludere.
Det var en af Siquieros drenge. Hvad har han udrettet?
Intet! Jeg har smækket socialismen op på regeringens vægge!
Fascisterne kalder mig farlig, og så skulle jeg have forrådt partiet?
- Vi har snart ingen at drikke med. - Det er ikke sjovt.
Jeg laver ikke sjov. Tina siger, de smider dig ud af partiet.
Jeg går selv.
Du går og fortsætter med at arbejde. Alt andet er ligegyldigt for dig.
Jeg har fået tilbudt en udstilling i New York. På Modern Museum.
Det er en fantastisk mulighed. Det kan give opgaver.
Jeg troede, det ville glæde dig.
Blæser de på, at du er kommunist?
Det er de nødt til. Alle de store malere er kommunister.
Det er vidunderligt, Diego. Hvornår tager du af sted?
Når du siger ja til at tage med.
Mit lille uhyre. Vi tager Gringoland med storm!
Kære Christina. Invasionen af Gringoland er begyndt.
Vi overrumpler dem.
New York har tændt Diego.
Hvad synes De om New York, mr. Rivera?
Det er storslået.
Hvorfor skulle nogen amerikansk kunstner tage til Europa?
Det hele er her. Styrken, magten ...
... energien, sorgen, pragten ...
... og ungdommeligheden i vore amerikanske kontinenter.
Jeg kan også se det majestætiske.
Men den amerikanske komfort er en myte.
Mens de rige drikker cocktails, er der tusinder, der sulter.
Diego arbejder næsten uophørligt, så jeg må underholde mig selv.
Med en ny rekord har over 50.000 mennesker stillet sig i kø -
- foran New Yorks nye Museum of Modern Art -
- for at se den store mexicanske kunstner Diego Riveras malerier.
Han er den mest omtalte mand på denne side af Rio Grande.
Señor Diego Rivera!
Gringoerne er venlige, men det vigtigste i Gringoland -
- er at have ambitioner, at blive til noget.
Kun de, der er noget, interesserer dem.
Jeg afskyr denne komedie. At være stor kanon er mig ligegyldigt.
Diego elsker det. Han er den store fastelavnstønde med slik i til alle.
Alt ved det her land inspirerer ham.
To æg, en kanelbolle, to sort kaffe. Ellers andet?
- Det er fint. - Tak.
Jeg troede aldrig, jeg skulle høre mig selv sige det her.
Men du var bedre end din mand.
Det var du da ikke ked af, vel?
Det sagde han, du ikke ville være.
Nå, så det gjorde han?
Du var ikke den første, og du bliver ikke den sidste.
Hvorfor finder du dig i det?
Diego er, som han er, og det er sådan, jeg elsker ham.
Jeg kan ikke elske ham for noget, han ikke er.
Desuden, søde Gracie ...
... så klarer jeg mig fint.
- Tillykke. - Tak.
- Det er en stor væg. - Det er det altid.
RIVERA SKAL MALE ROCKEFELLER-LOBBY
Mine herrer, jeg må tilbage til arbejdet.
- Er De også maler, mrs. Rivera? - Nej, det er bare tidsfordriv.
Hun er meget bedre end mig. Bare vent og se.
Hvad sagde lægen?
Måske kan han afhjælpe smerten, men så skal knoglerne sættes i led.
Den sædvanlige smøre. Du kender den udenad.
Jeg er gravid.
- Kan din krop klare det? - Ja, når den kan klare dig.
- Nej, Frida. - Han er ikke særlig optimistisk.
Det her er ikke ...
- Du skal ikke udsættes for smerte. - Jeg er vant til smerte.
Det her er ikke ...
Jeg er ikke et godt eksempel ...
Det er et dårligt tidspunkt.
Der er Rockefeller, Detroit, Chicago.
Alt det rejseri. Det er for meget.
Vil du meget gerne have det barn?
- Ja, jeg vil. - Godt.
Lad os prøve at få det barn.
Hør, hør ...
Han reciterer ''Det Kommunistiske Manifest''.
- Hun har mistet en masse blod. - Jeg vil se hende!
Hun har brug for søvn.
- Frida! - De burde ligge i Deres seng.
- Barnet kom ud i stumper. - Kom ind i seng.
- Det blev aldrig dannet rigtigt. - Vi kan prøve igen.
Det er min søn. Jeg vil se ham!
Hvad har I gjort af ham? Jeg vil se min søn!
- Mr. Rivera ... - Hvad har I gjort af ham?
Jeg skal nok tage mig af det.
- Jeg beder dig, Diego. - Jeg lover det.
- Hvad fanden er det her? - Morgenmad.
Vil du slå mig ihjel? Jeg skal have brændstof!
Hvis du bliver tykkere, er det dig, der bliver indlagt næste gang.
Jeg tror ikke på Gud, men jeg takkede ham for at have reddet dig.
Jaså? Jeg fortæller ham, at der er meget, han skal forklare.
Fra nu af får jeg Abbie Rockefeller til at komme med min morgenmad.
Frida?
Frida. Du er her.
Jeg forlod ham.
Var det hans afskedsgave?
Jeg skulle have været hos dig.
Du er her nu.
Hun får et anfald, hvis jeg lader hendes forbandede planter dø.
Vi sloges så meget. Sommetider ...
Sommetider fortrød jeg, at jeg havde giftet mig med hende.
Jeg syntes, at jeg hadede hende.
Man gør hinanden fortræd, hvis man begynder at tænke sådan.
Men så bliver hun syg, og jeg passer hendes have.
... hvil i fred.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn. Amen.
Fader vor, du som er i himlen.
Helliget vorde dit navn og komme dit rige.
Ske din vilje som i himlen således også på jorden ...
RIVERA MALER KOMMUNISTISKE SCENER OG JOHN D. BETALER
De havde set mit arbejde. De kendte mine synspunkter.
De så mine skitser. Hvad ventede De så af mig? En række dansepiger?
Nej, men jeg forventede heller ikke et portræt af Lenin.
Lad os være ærlige. I de oprindelige skitser var det en anonym arbejder.
Han omdannede sig selv til Lenin.
Nej, De omdannede ham til Lenin, fordi vi fik tæsk af pressen.
Tror De, at min familie lader sig påvirke af bladsmørere?
Vi ville have forsvaret Dem.
Jeg vil forsvare Dem mod alle angreb, fordi værket er prægtigt. Som altid.
Men et portræt af Lenin vil fornærme mange mennesker. Især min far.
De sætter mig i en umulig situation. Så jeg beder Dem ændre den detalje.
Det er imod mine principper.
De har tilpasset Deres principper for at komme til vores fester -
- og spise ved vores bord. Så jeg håber, De vil overveje det.
Sikken menneskemængde.
Halvdelen mener, du er djævelen, den anden halvdel, at du er en helt.
- Sig mig, hvad du synes. - Ligger du med hunde, får du lopper.
- Jeg mener det. Det skræmmer mig. - Hvorfor?
Fordi jeg tænker på, om han har ret. Måske er det dumt at risikere det.
Du kan ikke tabe, Diego. Pyt med den kunstneriske integritet.
Du har lavet bedre ting end det her. Uanset hvad, har du opildnet folk.
De er optændt af deres idealer. Det kunne ingen anden maler gøre.
Han kunne rive det ned i morgen. Du ville stadig have vundet.
Måske.
Han tør ikke.
Señor Rivera. Jeg beder Dem sidste gang om at ombestemme Dem.
Jeg vil ikke kompromittere min vision.
I så fald får De her Deres fulde honorar.
- Men arbejdsforholdet er afsluttet. - Det er mit maleri!
- På min væg. - Det er folkets væg, din skiderik!
- Diego, lad os tage hjem. - Vi må bekæmpe de skiderikker.
Billedet er stadig heroppe. Jeg laver det igen, for hans penge.
Vi har ikke til billetter til Chicago.
Vi skal ikke til Chicago. Opgaven er aflyst.
- Det er på tide at tage hjem. - Med halen mellem benene?
Vi hører ikke til her. Jeg er træt af de folk og af den, du er blandt dem!
Se der! Er det det, du vil tilbage til?
Ja, det er det, jeg vil tilbage til!
- Jeg arbejder. - Det kan jeg se. Her er din frokost.
Lægen siger, du skal spise mere.
For satan da!
Diego.
Stop så.
Diego!
Diego, stop!
Xolotl, mørkets fyrste.
Du er den bedste kunstkritiker.
Kun du kan se, at det her land har gjort mig til det rene lort.
Diego ...
Du har brug for hjælp.
Frida, hvorfor har du og Diego hvert sit hus?
Fordi vi er to mennesker, men vores kærlighed forener os.
- Det er derfor, vi har broen. - Er broen jeres kærlighed?
Det er en god måde at sige det på.
Hvorfor er broen så så lille?
Han arbejder ikke. Han er syg og deprimeret.
Han siger, folk her er som muldyr, og han giver mig skylden for det hele.
Det er jo latterligt. Men du er heldig at have ham.
Jeg føler mig så desperat.
Nu og da tænker jeg på at gå tilbage.
Det gør du ikke.
Hvad med et job? Du kan sætte skik på Diegos atelier.
- Hvor skal jeg begynde? - Du rører ikke noget!
Rolig. Han er from som et lam.
Gå ned og leg. Nu. Nu!
Åh gud ...
Det er min søster, for fanden!
Du er et bæst!
- Din skiderik! - Frida ...
Ud! Ud!
Frida!
Ja, jeg er et bæst. Jeg er en idiot, men det betød ingenting, Frida.
Tal til mig, Frida!
Der har været to store ulykker i mit liv, Diego.
Sporvognen og dig.
Du er langt den værste.
Forsvind!
Ud, ud, forsvind!
Jeg halter op på tredje. Jeg har ikke råd til møbler, og her er koldt, -
- men jeg ved da, hvem der knepper hvem her.
- Giver Diego dig ingen penge? - Jeg vil hellere være fattig.
Det var min søster.
Ikke en eller anden model. Min egen søster.
- Til helvede med ham. - Til helvede med ham.
- Find arbejde. Forsørg dig selv. - Jeg sælger nogle billeder.
Det kan ikke dække din barregning. Misforstå mig nu ikke.
Jeg elsker dine billeder. Men kan du leve af dem?
Du er rå.
Se bare det der. Hvad fanden skal det forestille?
Det var sgu da i avisen. En mand dolkede sin kone 22 gange.
Da dommeren spurgte ham hvorfor, sagde han:
''Det var bare et par små stik.''
- Hvem er det? - Frida Kahlos genfærd.
Hende kan jeg godt huske.
- Hvordan har du det? - Ensomt.
Det er kun jer genfærd, der besøger mig.
Hvordan har din Diego det?
Hvorfor kaldte jeg ham det? Han har aldrig været og bliver aldrig min.
- Han har det vel godt. Han maler. - Maler du også?
Ja, du skal sidde for mig.
- Du behøver ikke forlade huset. - Det vil jeg gerne.
Så tager vi et nyt sted hen hver dag.
Det lyder godt. Du har malet alle andre i familien.
Ja, for længe siden.
Mind mig om, hvad jeg ville dengang.
Du ville være din egen.
Frida.
Hun brød sig ikke om dig. Hun sagde, du kun ville give mig problemer.
Der er noget, jeg må drøfte med dig.
Jeg vil bede dig gøre mig en tjeneste.
Du er ikke ked af det.
Det handler ikke om mig. Det er Trotskij.
Nordmændene har udvist ham, og Stalin vil se ham død.
Jeg har appelleret til præsidenten. De har givet ham asyl her i Mexico.
Byd ham velkommen sammen med mig. Lad ham bo i din fars hus.
Det er meget at bede om, men det er en stor omvæltning for dem.
Og du, Frida ...
Du bringer liv og varme til ethvert sted.
Trotskij er en stor mand i enorm fare, -
- og vi har mulighed for at hjælpe ham.
Ja, lad gå.
Sikken opstandelse for en filosof.
En stor mand, papa. En sand revolutionær.
- Vi gør en vigtig gerning. - Jeg bør møde ham.
Jeg vil råde ham til ikke at gå ind i politik. Det er noget skidt.
Han vil sikkert være enig.
Desværre kunne jeg ikke møde Dem ved båden.
Natalia og jeg er Dem dybt taknemlige for Deres generøsitet.
Deres charmerende hustru gjorde sidste del af rejsen til en fryd.
Vi er dybt beærede over at have Dem begge i vort hjem.
Diego, de er sultne. Nu skal de have mad.
Tak.
Det er sandt. Jeg kunne ikke tro det.
De er jo idioter. De kæfter op om Hitlers aggression, og hylder Stalin.
- Er de ikke en og samme? - Jo, men ikke nøjagtig.
De er uhyrer begge to, men Hitler er en galning med en vision.
- Han er vanvittig! - Selvfølgelig.
Men han mobiliserer folks tankegang. Stalin er bare ... kedsommelig.
Der er brutaliteten, men i sidste ende er Stalin bare en bureaukrat.
Det kvæler vores revolution.
De er ens på den måde, at magtens vanvid har taget magten fra dem.
Mellem sig vil de fortære Europa.
Vanvid.
Ja, men en udfordring. Se på os.
Mexicanere, russere, franskmænd på denne vidunderlige nye planet Rivera.
Det siger jeg jer, mine venner, at i min livstid -
- har fiaskoerne og smerten bestemt overgået triumferne.
Men det har ikke kunnet ødelægge min tro på fornuften, sandheden -
- og solidariteten mellem mennesker. Tværtimod har det hærdet den.
Jeg ser verdens håb i jer. Jeg takker jer af hele mit hjerte.
Nastarovia! Nastarovia! Skål!
Tænk dig at leve sådan. Med en pris på sit hoved og så være så rolig.
Ja.
Godnat, Diego.
- Hold op, André. Jeg hader smiger. - Jeg er ligeglad. De er pragtfulde.
- Du har vel set det? - Jeg fortæller hende det hele tiden.
Levy solgte to af hendes billeder i New York, -
- og hun har solgt fire til ham skuespilleren ... for 200 $ stykket.
Vi har ikke kunnet narre andre. Mine små malerier er for personlige.
Stop! Ned!
De har stillet en taske ved døren. Tilbage!
- Hurtigt! - Dæk ham!
Skynd jer ind! Frida, hvad laver du?
I har fem sekunder til at forsvinde. En, to ...
Det er i orden.
- Beklager. Det er mine mostre. - Hvad mener du?
De stillede ikoner op og stænkede vievand. De tror, at du er Antikrist.
Tænk nu over det. Du kan være med i den mexicanske udstilling i Paris.
Jeg vil helst udstille i mit eget land.
Det kommer du til, så snart du bliver berømt. Dine billeder bør blive set.
- Hvem vil med? - Det er sværere, end du tror.
- Alting er sværere, end vi tror. - Jeg går med.
- Er du sikker? - Lad nu den gamle og krøblingen.
Det er i orden.
Der venter næppe nogen attentatmænd deroppe.
- Frida ... Hvordan kom du til skade? - Det kan jeg slet ikke sige længere.
Jeg er blevet skåret i, brudt op, sat i led så tit.
Jeg ligner et puslespil.
Og alle operationerne har sikkert gjort større skade end ulykken.
Alting gør ondt. Men benet er det værste.
Men jeg klarer mig.
Vi kan udholde meget mere, end vi tror.
Det er det, jeg elsker ved dine billeder. At de fortæller det.
Du sagde, at ingen ville bryde sig om dem, men du tager fejl.
Dine billeder udtrykker det, alle føler.
At de er alene, forpinte.
Måske.
Leon, fortæl mig om dine børn.
Mine børn ...
Vi vidste, at pigerne var blevet myrdet, og en af drengene.
Vi troede, den anden var i live i fængslet, men så kom brevet.
Han blev også henrettet. De er væk.
Jeg har fordømt min familie. Ligesom jeg selv er fordømt.
- Det må du ikke sige. - Det er sandt.
Stalin har mere magt end nogen zar.
Jeg er alene med nogle få venner mod verdens største dræbermaskine.
Så hvad kan jeg gøre andet end at blive ved med at arbejde og leve?
Du aner ikke, hvor jeg frydes ved at være her, ved at se alt dette.
Det er første gang i årevis, at jeg føler mig som et rigtigt menneske.
I sin bog ''Stat og revolution'' -
- rensede Lenin Karl Marx' lære for alle de forlorne elementer, -
- der var blevet introduceret af socialdemokratiet.
John, jeg fortsætter fra ''socialdemokratiet''.
Frida.
Her er bogen. Fortæl mig, hvad du synes.
Tak.
Jeg er tilbage om en time.
Nej, det er bedre sådan her. Vi får jeres liv til at bryde sammen.
- Vi flytter bare rundt om hjørnet. - Tænk på sikkerheden.
Vi er sikre nok. Stol på mig.
Tak, min ven.
Vi ses snart.
Natalia.
Det er meningsløst. Han har det bedre her.
Han tænker ikke på sig selv, han tænker på hende.
Hvad taler du om?
Jeg taler om en, der vil ofre sin egen fornøjelse -
- i stedet for at såre den kvinde, der elsker ham.
Er du gået fra forstanden? Ved du, hvilke følger det kan få?
- Han er ikke bange. Hvorfor er du? - Af alle mennesker, hvorfor?
Fordi vi havde lyst.
Du har knust mit hjerte, Frida.
Det gør ondt, ikke?
Men hvorfor? Det var bare et knald, ligesom et håndtryk.
- Jeg fortalte dig, hvem jeg var. - Jeg giftede mig med dig alligevel.
Du lovede at være loyal.
Du har været min kammerat, min kunstnerfælle, min bedste ven.
- Men du har aldrig været min mand. - Friducha.
Kære Diego. Hvordan har du det, tyksak?
Hvorfor sagde du ikke, at Paris var et mareridt?
Franskmændene er verdens mest prætentiøse dødbidere.
Jeg vil hellere sælge tortillaer på markedet i Toluga -
- end høre på de parisiske kunstnerkællingers ævl.
Udstillingen har ikke vakt nær så stor interesse, som Breton lovede.
Frida Kahlo, Pablo Picasso.
Mexicanske kunstnere er kun en eksotisk kuriositet her.
Det har været ensomt, og jeg længes efter nyt hjemmefra.
Diego, det her brev er løgn.
Paris har været god mod mig, men uden dig betyder det intet.
Raseriet fra vores 12 år sammen løber gennem mig -
- og efterlader kun den vished, at jeg elsker dig mere end mig selv.
Og selv om du ikke elsker mig så meget, så elsker du mig lidt, ikke?
Er det ikke sandt, håber jeg, det kan blive det. Jeg forguder dig.
Frida.
Der går rygter om, at jeg ville have Trotskij dræbt.
Vi har skændtes, men ... Måske vil de prøve at anholde mig igen.
- Tal med præsidenten. - Nej. Jeg tager til Californien.
- Californien? - Ja.
Og, Frida ...
Jeg vil have, at vi bliver skilt.
På grund af hende den amerikanske skuespillerinde? Kors, Diego.
Nej, Frida. Det er bedre sådan.
- Vi har klaret os bedre som venner. - Ikke jeg.
Jo, du har. Du klarer dig fint alene. Jeg er stolt af dig ...
Det rækker. Vil du gå, så gå.
De kalder mig den sorte grædekone
sort, men fuld af ømhed
de kalder mig den sorte grædekone
sort, men fuld af ømhed
jeg er som den grønne chili, grædekone
stærk, men fuld af smag
jeg er som den grønne chili, grædekone
stærk, men fuld af smag
åh, grædekone, grædekone, grædekone
bær mig til floden
dæk mig med dit sjal, grædekone
ellers dør jeg af kulde
fordi jeg elsker dig elsker du mig, grædekone
du vil have mig til at elske dig mere
jeg gav dig jo livet, grædekone
hvad vil du mere?
du vil ha' mer'!
Jeg bryder mig ikke særligt om hr. Trotskij.
Men vi kan ikke have, at politiske flygtninge myrdes i vores land, vel?
Én gang til, hvor er Deres mand?
Jeg har ingen mand.
Frida?
Du gode gud.
Christi.
Jeg er så ked af det.
Det var ikke din skyld, det var min.
Jeg skulle aldrig have lukket dig ind til ham.
- Hvad gjorde du for at få mig ud? - Diego gik amok, da han hørte det.
Han ringede straks til præsident Cárdenas.
Diego ...
Vi er næsten færdige.
- Hvor længe har den set sådan ud? - Hvem ved?
Bare lap mig sammen, så jeg kan male.
Der er koldbrand i. De skal amputeres.
Du er heldig, det ikke har bredt sig til benet.
- Du har tabt dig. - Du har mistet tæerne.
Er det derfor, du er her? For at kondolere?
Jeg er her for at se til dig. Hvordan har du det?
Jeg er træt af at svare på det. I øvrigt ad helvede til.
Hvordan har du det?
Jeg ...
Jeg er kommet for at bede dig gifte dig med mig.
- Jeg behøver ikke blive reddet. - Det gør jeg.
Jeg har mistet fem tæer. Min ryg er ødelagt.
Jeg har betændelse i nyrerne. Jeg drikker. Jeg kan ikke få børn.
Jeg har ingen penge og en stor stak lægeregninger. Skal jeg fortsætte?
Det er nærmest en anbefaling.
Frida.
Jeg savner os.
De siger, man aldrig skal tro på en hunds halten eller en kvindes tårer.
De tager fejl.
Christina!
''Fødder, hvad skal jeg med jer, hvis jeg har vinger?''
Du skal brænde denne judaskrop.
Jeg vil ikke begraves.
Jeg har ligget nok ned.
Brænd den.
- Frida. - Jeg tror ikke, jeg er Frida mere.
Det, der var Frida i mig, er væk.
Se, hvad der er tilbage.
Hvorfor bliver du?
Din dumme pige.
- Jeg forbyder det! - Du kan ikke få mig til at blive!
Jo, jeg kan.
- Nej. Frida, vi har talt om det. - Jeg vil med! Giv mig mit skide ben!
- Doktor, hjælp mig. - Hvad foregår der?
- Jeg siger, hun skal blive i sengen. - Jeg vil hen på min udstilling.
Jeg har ventet på at udstille i Mexico hele mit liv. Jeg vil derhen.
Hvis bronkitisen bliver værre, får du lungebetændelse.
- Du må ikke forlade sengen. - Jeg kommer hjem med al sladderen.
Christina!
Der stod en mager unge med de der øjenbryn og råbte:
''Diego, jeg vil vise dig mine malerier.''
Men jeg måtte klatre ned for at kigge på dem.
Og jeg er aldrig holdt op med at kigge.
Men jeg vil ikke tale om Frida som hendes mand, -
- men som kunstner ... som beundrer.
Hendes værk er ætsende og ømt ...
... hårdt som stål og let som en sommerfuglevinge ...
... kærligt som et smil ...
... og grusomt som livets bitterhed.
Jeg tror aldrig før, at nogen kvinde ...
... har lagt en så forpint poesi på lærred.
Hold mund, tyksak! Hvem er død?
Hvor er musikken?
Se selv, lille doktor, jeg forlod ikke min seng.
Frida.
Lad mig få den her tequila, så drikker jeg ikke til min begravelse.
- Det er en aftale. - Skål for Frida!
En dag forlod du kirken, grædekone
og jeg så dig gå forbi
en dag forlod du kirken, grædekone
og jeg så dig gå forbi
chemisen du bar var så smuk, grædekone
at jomfruen troede dig
chemisen du bar var så smuk, grædekone
at jomfruen troede dig.
SOV, MIN ELSKEDE
- Har du det godt? - Læg dig hos mig.
25 år sammen, min Dieguito.
Frida.
Tillykke med sølvbrylluppet.
Det er først om to uger.
17 dage.
Jeg håber, afslutningen er frydefuld, og at jeg ikke vender tilbage. Frida.